Още една текила и един Бъдвайзер.
- Заведението черпи. - Защо?
Защото така, кучко.
Патрон!
Пич, оправи си шибаното лице.
- Здравей отново. - Здравей отново.
Идея.
Нека започнем отначало.
Какво ще кажеш да ми помогнеш? Освен ако не се натрапвам.
О, натрапваш се, но храната е добра.
Виж, имам един малък проблем. Следят ме.
Не ми звучи като заплаха за живота ти. Нужна ми е закрила.
Трябва ми да се преструваш, че водим невероятно завладяващ разговор...
и че страшно много се забавляваш.
- Знам, че е трудно. - Ще импровизирам.
Не говоря по този начин.
Тя е в другия край на стаята. В момента се е втренчила в гърба ми.
Червена рокля, обувки с катарама.
Точно така.
Мисля, че тя е най-тъжното момиче...
което някога е държало мартини.
- Добре ли си? - Не.
Защо? Какво има? Аз ли съм виновен?
- Аз ли съм виновен? - Ще ти кажа по-късно.
- Нещо не е наред. Кажи ми сега.
Кажи ми всичко на момента.
- Кажи ми. Изплюй всичко. - Ще ти кажа по-късно!
Кажи всичко сега.
Просто кажи всичко сега. Сега! Сега! Сега!
Ще ти кажа в друг живот, когато и двамата сме котки.
Не мога да повярвам, че каза това.
Това е най-невероятното нещо, което някога съм чувал.
Смешно е, че го казваш.
Виждаж ли-- Ти го каза.
Ето това обожавам в теб.
Това е смешно.
Ще ти кажа в друг живот, когато и двамата сме котки.
Котки!
Е, тука ви оставям.
Ще те изпратя до вас.
- Живея точно зад ъгъла. - Колелото ми е тук.
- Предпочитам да ходя. - Не се прави.
Не виждаш ли, че тя иска да си ходи сама?
Млъкни. Пиян си.
Може да съм идиот, но не съм пиян.
Сериозно, няма нужда да ме изпращаш.
Благодаря ти.
Добре, тогава. Ще ти се обадим.
Ще отидем да гледаме филм или нещо подобно.
Значи ще се видим скоро.
Ще се видим скоро.
Ще ти се обадим отново, за да излезеш с мен!
Ще ти се обадим.
Беше отвратително, Дейвид.
Желая ти приятна вечер.
Чакай, чакай. Къде отиваш?
Колелото ми-- е там отзад. Ще се видим скоро.
И си донеси маската, ако искаш. Започнах да свиквам с нея.
Чакай малко.
Какво?
Не знам.
Пи малко повечко. Обади ми се утре, ако искаш.
Утре ще ми се иска да съм мъртъв.
Не, няма. Просто трябва да се наспиш.
Какво?
Какво каза на Джули Джиани нощта преди катастрофата?
Какво?
Казал си й, че е креватно момиченце.
Никога.
Тя беше малко повече от ядосана за това.
Да не би да си криел всичко това през цялото време?
Никога не говорих с нея.
Както и да е.
Няма значение...
кой съм аз, ако не мога да съм човека, който да ти каже, че не си грозен?
Хайде.
Поне се засмеи от учтивост.
О, Брайън, толкова съм прецакан.
Просто толкова съм прецакан.
Хей, Брайън, хайде.
Ние сме най-добри приятели!
Ние сме братлета!
Хайде бе, човече, ние сме братлета.
Отвори очи.
Това е евтина тактика за симпатия.
Добре съм. Добре съм.
И се получи. Ставай.
Съгласна съм.
Това е шега.
Няма да те лъжа.
Харесваше ми начина, по който изглеждаше.
Но...
да му еба майката, трябва да се стегнеш.
Защото, ако не се стегнеш, ще забравя другия тип.
Нали знаеш онзи другия тип? Ти.
Аз съм все още онзи тип. Аз съм все още онзи тип.
Не става въпрос за това. Ти ще влезеш вътре.
Но ако се окаже, че това е голяма грешка...
Имам способността да те разлюбя...
просто ей така.
Ние създадохме наш собствен свят заедно.
- Аз съм все още онзи тип. - Млъкни.
Ние срещу тях.
- Къде е Брайън? - Брайън?
Той отиде с теб, нали?
Мислех, че се забихте.
Искаше ми се да не се беше качвал в колата с онова момиче.
София, аз--
Очите ти се извиняват по-добре.
Хайде.
Господи, това ще промени живота ми...
по милион различни начина.
Трябва да съм луда.
Бяхме страхотна двойка.
Тя вярваше в мен, аз вярвах, че...
аз всъщност го заслужавах.
Виждам, че не си си губил времето.
Някога нарисува ли нещо друго?
Спа ли миналата нощ?
Не, не спах.
Днес трябва да си тръгвам рано, така че ще трябва да бъдеш кратък.
Сега, какво можеш да ми кажеш...
за името "Ели"?
Ели.
Да не е някое момиче, което си познавал, момиче, в което си бил влюбен?
Само веднъж съм се влюбвал.
Очевидно, цяла нощ си го повтарял.
Ти си спал, Дейвид. Надзирателят ти каза, че си викал.
- Имал си кошмар. - Всичко е кошмар.
Викал си за Ели, Дейвид. Спомняш ли си какво се случи?
Рови дълбоко, Дейвид.
Рови дълбоко.
Викал си за Ели. Какво си спомняш за Ели?
Покажи ми лицето си, Дейвид.
Помогни ми да отворя вратата.
Истина е, че си преживял катастрофа. Истина е, че си бил обезобразен.
Но вече не.
Спомняш ли си?
Оправиха ти лицето.
Свали маската, Дейвид.
Ще видиш, че лицето ти е в перфектно състояние.
Никога не се доверих на докторите.
Каквото се случи след това беше сюрреалистично.
Същото арогантно копеле, д-р Померанц, ми се обади.
Внезапно той стана новия ми най-добър приятел.
Дейвид! Хей, братле.
Почувствах се много гадно за последния ни разговор.
Той каза, че е открил нова форма на възстановителна хирургия...
с помощта на доктор от Берлин.
Здравей.
Преди още да се осъзная, ме натъпкаха с лекарства, които никога не бях чувал...
и се започна.
Ами ако Господ беше един от нас?
Просто мърляч като един от нас.
Опитвайки се да намери пътя към вкъщи.
Има добър глас.
Петдесет и пет.
Шансовете, казват, са едно към три...
че главоболията могат да бъдат намалени с 50%...
и лицевата тъкан може да бъде възстановена.
Къде ще ядем по-късно?
Не мога дори да ти кажа какво направиха те.
На мен ми изглеждаше като научна фантастика.
Мадона имаше една песен, " Граница."
- Страхотна песен беше. - И още едно рязване.
Това ще бъде един добре изглеждащ човек когато свърша.
Очевидно, бях скептичен.
Ти нямаше ли да бъдеш?
Скептичен към кого, към какво?
Докторе...
веднъж изкочиш ли от мост с кола движеща се с 80 мили в час...
някакси няма да бъдеш най-оптимистичния човек на света.
С риск да бъда скучен...
мога да ти представя подобен аргумент.
Преди време познавах един човек...
който беше истински самотник.
Един ден се събуди на 40...
с две дъщери, които осветляваха живота му с успех...
и изведнъж той започна да ходи на безкрайни училищни пиеси...
и да се прибира вкъщи в 9:20 за вечерната дискусия...
и беше най-щастливия човек на света.
Любимият му Бийтъл преди беше Джон, а сега е Пол.
Винаги съм харесвал Джордж.
Всичко зависи от индивида, нали?
Кажи ми, какво е щастието за теб?
Какво е щастието за теб, Дейвид?
- Какво ще кажеш за друг въпрос? - Няма да ми покажеш лицето си.
Нали?
Обратно в началото.
Побързай. Нека преминем през това.
Какво?
Трябва да махнеш маската.
Не искам да знам какво има под нея.
Всичко ще е наред. Ще видиш.
- Ще отида утре. - Днес.
Вече се обадих на Померанц и го преместих за сряда.
Какво?
Надявам се, че жената на бюрото не ти е дала нищо.
Още един ден ще е без значение. Освен това, мустангът ще е готов.
Планът беше да отидем с мустанга. Мустангът не е готов.
Така че ще отидем утре с мустанга.
- Добре. - Ще отидем когато е готов.
Знам, че проблемът...
няма да е в това ти да отлагаш нещо, от което се страхуваш.
Не може да е това.
Искам да кажа--
Искам да кажа, че съм съгласна.
Мисля, че е много важно...
да имаш...
точната кола...
да те кара...
където искаш да отидеш...
24 часа в денонощието.
Колко зле е?
Ами, ушите ти са на правилното място.
А останалото...
не е никак зле.
Перфектно е.
Обичаш ли ме?
Искам да кажа, наистина ме обичаш?
Защото, ако не ме обичаш...
ще трябва просто да те убия.
Виждаш ли, следващия ми живот?
В следващия ми живот...
искам да се преродя в тази бенка точно тук.
Сериозно, тази бенка.
Ще трябва да ходиш на работа само с широки ризи...
за да мога да дишам.
Обичам те.
Мога да живея точно там.
Това сън ли е?
Абсолютно.
Говорихме за големите неща, малките неща...
и големите неща.
Но наистина, със София...
междинните моменти си струваха.
Какво каза тя?
Нямам никаква представа.
- Как са нещата, Брайън? - Добре.
- Как са нещата? - Не се самолъскай.
Добре съм.
Освен това, София е страхотна, но по никакъв начин не е единствена.
Тя беше едно безумно влюбване.
И не използвай това. Мое е. Благодаря.
Откъде взе тази камера?
Аз съм в нещата. Нямаш си и представа, приятелю.
Важното е да си добре.
И както и да е, приятели сме, нали?
- Винаги. - Точно така.
Какво ти е на лицето ти?
- По дяволите! - Какво?
Един шев се отваря!
- Дейвид Еймс. - Ах ти, шибан задник.
Знам.
Хърках ли?
Мисля, че бях аз.
Бях жаден, това е всичко.
Сънувам те.
Можех да те чуя как казваш "ммм"...
за останалата част от живота ми.
Скъпи, какво има?
Къде е тя?
Коя?
Аз съм София.
Сега, ще се уверя, че го връзвам четири пъти.
Знаеш ли защо, Джули?
Защото четири пъти наистина означава нещо.
Дейвид, не ме наранявай.
Аз халюционирам. Наистина се получи.
Знаеш, че няма да ти се размине...
така че ми кажи веднага, къде е София.
Аз съм София.
- Къде е София? - Аз съм София!
- Къде е тя? - Аз съм София!
Обаждам се на полицията, и можеш да им кажеш на тях.
- Ти оцеля след катастрофата. - Какво катастрофа?
Чие беше тялото? Седемте Джуджета го направиха.
- Не съм претърпявала катастрофа. - Опитваш се да ми откраднеш живота!
Разбира се, че не си претърпявала катастрофа.
Сега вече е истински опит за убийство!
Аз съм София. Моля те.
Кажи им го на тях.
Обажда се Дейвид Еймс.
Нужна ми е помощ.
Имам натрапник-- Хванах натрапник...
който влезе в дома ми.
Господи. Събуди се, човече.
Ама ти наистина ли си сериозен?
От тричаса чакам тук. Дори не ми казват никакви новини.
Тези хора си мислят, че имам нещо общо с това.
Дайте ни минутка, става ли?
Детектив Ларсон, детектив Андрюс, много ви благодаря.
Мислят си, че аз по някакъв начин съм замесен в това.
Ще се справя с това точно така, както баща ти щеше да се оправи.
Всичко е решено.
Всичко е решено?
Къде е тя?
Тя ще се оправи. Сега, цялото това досие ще--
Добре, че си тук, човече.
Всичко е наред.
- Обичам я. - Да.
Точно сега искам да погледнеш тези снимки, и после ще ги унищожа.
Свидетелските показания на София са също тук.
Няма да съществуват.
Тя няма да предяви обвинения.
Да предяви обвинения към мен?
Дейвид, събуди се.
Сега, като приятел...
мисля, че трябва да видиш какво си направил на София.
Пресата няма да се сдобие с това, ано се измъкнеш бързо.
Томи, това е Джули. Това не е София.
Това е Джули Джиани.
Не съм й причинил това. Томи, някой ме топи.
Дейвид, бордът и аз сме се погрижили за всичко.
Добре, те бяха страхотни, наистина страхотни, всъщност.
Всичко това ще изчезне.
Ние всички сме зад теб, дори и борда.
Изчезвай оттук.
Това е революция на ума.
Ти си в много ужасно положение!
Никога, по дяволите, не удряй момиче.
Удари мен, но никога, по дяволите, не удряй момиче!
Чуй ме. Това не беше София.
Това беше Джули.
- Беше Джули. - Беше Джули Джиани.
Да.
Значи София беше отвлечена от Джули...
и сега Джули се представя за София.
Ти си друсан, човече.
Джули Джиани е мъртва!
Не ме интересува какво са ти казали, мога да те уверя, че Джули Джиани е жива.
- Тя е жива. - Не говорих с тях.
Говорих със София.
- Къде е тя? - Току що оставих София в тях.
Видях всичко, което си й направил.
Нека ти кажа нещо. Аз не съм й направил това.
Погледни ме. Погледни ме в очите.
Кажи ми, че момичето, което доведе на партито.
Кажи ми, че това е момичето на мечтите ти...
твоето безумно влюбване.
Да!
И ти я открадна от мен.
Единственото момиче, което исках, и ти ми я отне.
Ти си луд. Полудяваш, човече.
- Ти се разкри. - О, да.
Аз съм с тях.
Откъде си купи якето, Брайън?
Откъде си купи камерата?.
Колко ти платиха?
Чуй ме, защото това е последния път когато ще говорим.
Аз бях единствения ти приятел.
Ти ми се разкри.
Проблеми?
Не съм в настроение да се ебават с мен, така че си направи услуга--
Има обяснение за всичко това, Дейвид.
Ти и аз се познаваме. Ти ме намери в Интернет.
Тук съм, за да ти помогна, Дейвид.
Кой, по дяволите, си ти? Защо ме следиш?
Първо, много е важно ти да се успокоиш.
Да се успокоя?
Успокои се.
Трябва да превъзмогнеш страховете си и да си възвърнеш контрола.
Вземи в ръце живота си, Дейвид.
Толкова е лесно, колкото да държиш онази чаша.
Какво ще стане, ако ти кажа, че можеш да контролираш...
всичко това?
Дори и мен.
Виж, всичко ми е наред. Разбра ли?
Дейвид, погледни всички тези хора.
Изглежда, че всички те просто си говорят, нали?
Да.
- Нямат нищо общо с теб. - Не.
И все пак...
може би са тук, защото ти самия искаш да са тук.
Ти си техния бог.
Не само това, но можеш да ги накараш да ти се подчиняват или дори да те унищожат.
Е, нещото, което много бих искал да направят е да млъкнат.
Особено ти.
Виждаш ли?
Ти и аз подписахме договор, Дейвид.
Кой е човекът в ресторанта? Кой е?
Не мога--
Можеш ли да кажеш каква е разликата между сънищата и реалността?
- Разбира се. Ти можеш ли? - Помисли си.
Мисли с главата си.
Подписа договор...
нали?
Подписах нещо.
Беше ли човекът от ресторанта там?
- Мамка му-- - Приеме съпротивлението на тялото си.
Нека главата ти отговори.
Подпиши договора, Дейвид.
- Да. - Точно така.
Коя е Ели?
- Не знам кое е реално. - Какво се случи онази нощ?
- Някой умря. - Не искам да си спомням.
Ти държиш ключовете от този затвор.
- Не беше София. - Кой беше?
- Не. - Кой беше?
Страхувам се от това колко силно е.
Искаш да го освободиш, нали, Дейвид?
Ще ми кажеш.
Кажи ми...
това което сърцето ти и душата ти няма да ти позволят да забравиш.
Ти ли уби София?
Помислих, че си вандал.
Коя си ти?
Аз съм София.
Ти не си...
София.
Аз съм София.
Както и да е.
Ще бъдем отново заедно.
Ще забравиш Джулиана и ще бъдем заедно.
Няма да се страхувам повече от теб.
Ще ти донеса студена кърпа. Веднага се връщам.
Обичам те.
Отлагач на удоволствия.
София?
Аз съм София.
Обичам те.
О, толкова много ми липсваше.
Къде беше?
Няма значение.
Не ми трябва да знам.
Няма значение.
Само ми кажи, че ме обичаш.
Обичам те.
Какво е щастието за теб, Дейвид?
За мен...
е да бъда тук с теб.
Какво, по дяволите...
става?
Какво, по дяволите, става?
Дейвид беше истинско възхищение като дете.
О, Боже!
Толкова се страхувам от това колко е силно!
О, Дейвид!
Това е най-невероятното нещо, което някога съм чувал.
В друг живот когато и двамата сме котки.
Какво става?
Хей, човече, какво става?
Кучка!
Не искам да ти виждам лицето!
Аз го направих, нали?
Но не се чувствам сякаш съм убил някого.
- Дейвид... - Чувствам, че...
- кой беше човекът... - Аз съм в сън.
в ресторанта?
Понякога...
умът се държи сякаш си в сън.
Лицата се променят. Хората стават други хора.
Подсъзнанието е силно нещо.
Ти се отнасяше с Джули лекомислено, нали?
Твойте чувства за отговорност или вина спрямо Джули...
може лесно да са превърнали София в Джули.
Знаеш ли какво представлява умопобъркването?
Нуждая се от помощта ти.
Всичко, което знам е, че си убил приятелката си...
и не знам какво имаш в ума си.
Нуждая се от помощта ти.
Бих работил върху този случай вечно, ако можех, но времето ни свърши.
За какво ще пледираш?
Временна умопобърканност.
Това е най-добрият ти шанс.
Не мисля, че ще ми повярват.
Какво вярваш?
Ако искаш ми вярвай, но ме е грижа за теб.
Ти стана нещо като семейство за мен.
Не искам да се отказвам от теб, Дейвид, но се нуждаех от повече.
Нуждаех се--
Нуждаех се от отговор.
Искам да кажа, мислех си дори, че има повече от добър шанс...
някой да си прави майтап с теб.
Може би беше бордът.
Но не мога да си превишавам правата.
Аз съм просто един психолог.
И трябва да си тръгвам.
Ще те видя ли на делото?
Не, аз--
Аз съм само увертюрата.
Увереността е нашата специалност. Това е веруюто на Удължаване на Живота.
Бени е куче, което беше замразено три месеца...
и размразено, за да живее нормален живот.
Удължаване на Живота може да се трансформира в човешка форма също.
Как се постига подобно нещо?
Седемдесет и два дълбоко замразени пациента...
се държат понастоящем с помощта на наша апаратура в Ню Брунсуик.
С нас работят най-добрите научни техници на планетата.
МакКейб!
Върни се!
Корпорацията Удължаване на Живота, моля.
- Мога ли да ви помогна? - Удължаване на Живота.
Ние сме от съда.
Мисля, че съм бил тук преди.
Името й е Либи.
Добро утро, г-н МакКейб.
Аз съм Либи. Тук съм, за да ви асистирам.
Това е синът ми. Много е срамежлив.
Вие не сте от медиите или част от някакъв правен консорциум, нали?
Не.
Добре дошли в Удължаване на Живота.
Погледнете нашите предложения. Моля ви, последвайте ме.
Вие може да почакате тук.
Ще се запознаете с Ребека Диърборн...
личният ми модел.
Не се нуждаех повече от болката. Вече я бях преживяла.
Удължаване на Живота иска вие да живеете.
Не мисля, че Господ не го одобрява.
"Дълбоко замразяване: пътешествие на пробуждане...
след запазване на човешкото тяло при изключително ниски температури."
Смееха се на Жул Верн също.
Дейвид, ти не си--
Г-н МакКейб, как сте? Аз съм Ребека Диърборн.
Удължаване на Живота, или УЖ както ние обичаме да се обръщаме към него...
е бърз поглед в бъдещето.
То е билет.
Не в най-простия му смисъл, а в дълбоко съдържателния смисъл...
който единствено човешкото сърце може да роди.
ДНК кодовете на човешкото тяло са разгадани.
Скоро, сърдечни болести, рак...
толкова много други неща ще бъдат просто минало.
Много лесно, вашето страдание, вашето негодувание...
дори вашата смърт вече не е необходима...
в традиционния смисъл.
Каквото и страдание да се крие зад тази маска, то е временно.
Само в рамките на един час след смъртта ви...
УЖ ще премести вашето тяло в съд...
където ще бъдете запечатан и замразен при температура 196 градуса под нулата.
Електрически повреди, земетресения--
нищо нума да повлияе на вашият зимен сън.
Подписа ли договор с тези хора, Дейвид?
Какво представлява Светлата Мечта?
Добър избор.
Светлата Мечта е най-новото предложение на Удължаване на Живота.
За малко повече пари...
ние ви предлагаме дълбоко замразяване като съчетание...
от наука и забавление.
"Забавление при дълбоко замразяване."
Някои намират тази презентация за полезна.
Имам вселена.
Вътре в мен.
Портрет на модерен човешки живот.
Американец, от мъжки пол...
раждане и смърт.
Представете си, че сте болен от неизлечима болест.
Бихте искали да бъдете дълбоко замразен, но бихте предпочели да бъдете съживен...
за да продължите своя собствен живот както е бил досега.
УЖ ви предлага този отговор.
След съживяването ви...
вие ще останете вечно млад...
запазен но живеещ в настоящето...
с бъдеще по ваш избор.
Смъртта ви ще бъде изтрита от вашата памет.
Вашият живот ще продължи като реалистична творба на изкуството...
рисувана от вас, минута по минута...
и ще го живеете с романтичната страст на летен ден...
с чувството за страхотен филм...
или поп песен, която винаги сте харесвал--
без никакъв спомен как всичко това се е случило...
И при всеки случай на недоволство...
ще бъдете посетен от техническа поддръжка.
Всичко това е просто зад ъгъла.
Вдругиден, друга глава започва отначало.
Жив сън.
Обещанието на Удължаване на Живота към вас.
Живот, част втора.
Жив сън.
"Смъртта ви ще бъде изтрита от вашата памет."
Изглежда, че съм пропуснал това в "САЩ Днес".
Сън.
Ами ако е имало грешка?
Ами ако сънят се е превърнал в кошмар?
Разбира се, вашето подсъзнание винаги може да ви прави номера.
Подсъзнанието е нещо много силно.
Подписа ли договор с тези хора, Дейвид?
Но това е сериозен бизнес.
Светлата Мечта си струва риска.
И какво е всеки живот, ако не преследване на мечта?
Мечтата за мир...
мечтата за постижение...
мечтата да чуеш някого да казва тези думи...
когато наистина иска да ги каже.
Обичам те, Дейвид.
Обичам те.
Без блуждаене, Дейвид.
Повечето от нас живеем целия си живот...
без нито едно приключение, което да наречем наше.
Трудно е за разбиране.
Но се смееха на Жул Верн също.
Това...
е революция...
на ума.
Искам да се събудя!
Техническа поддръжка!
Хей! Лице!
Това е кошмар!
Техническа поддръжка!
Дейвид Еймс.
Мисла, че е време да ти обясна за какво точно стана въпрос.
Аз съм Едмънд Вентура от Оейзис Проджект.
Някогашното Удължаване на Живота, УЖ.
- Техническа поддръжка. - Да.
Да, аз съм твоята техническа поддръжка...
и ние за първи път се срещнахме преди 150 години.
О, по дяволите.
Ти ми продаде Светлата Мечта.
Какво, по дяволите, се случи?
Опитах се да те предупредя в бара.
Казах ти, че трябва да упражняваш контрол, че всичко зависи от ума ти.
Всичко това...
е твое творение.
И сега се насочваме към твоя истински момент на избор.
Истински момент на избор?
Да.
Кога започна Светлата Мечта?
Спомняш ли си деня, когато отиде на дискотека?
Ще се видим скоро.
Онази нощ, след като София си тръгна и ти заспа на тротоара...
това беше моментът, който ти избра за снадката.
- Снадката? - Снадката.
Краят на твоя истински живот и началото на Светлата Мечта на УЖ.
Снадка на много, много години, които минаха...
Когато ти беше замразен и сънуваше.
От момента, в който се събуди на онази улица...
нища вече не беше реално в традиционния смисъл.
Отвори очи.
Твоята Светла Мечта се контролира от Удължаване на Живота...
и група от експерти, които проследяват всяка твоя мисъл...
дори и в този момент.
Прости ми. Побърквам те.
Не съм голям фен на височините.
Знам.
Ние изтрихме какво наистина се случи от твоята памет.
- Изтрихте? - Заменихме.
С по-добър живот...
под тези...
красиви, наподобяващи на Моне, небеса.
Любимите на майка ми.
По-добър живот, защото ти имаше София.
Ти извая своята Светла Мечта от иконографията на своята младост.
Обложка на албум, която някога те е развълнувала.
Обложка на албум?
Има някои неща...
за които още не си дорасла, за да можеш да ги разбереш.
Филм, който си гледал някога, който ти показва как може да изглежда един баща...
или една любов.
Това беше една добросърдечна жена...
индивид...
който беше повече от теб.
Ти много бегло я познаваше в реалния живот, но в твоята Светла Мечта...
тя беше твоя спасител.
Какво се случи в моя реален живот? Нещо се случи.
Какво изтрихте?
Наистина ли искаш да знаеш?
Кажи ми всичко.
На сутринта след дискотеката, ти се събуди на онази улица...
все още жив и самотен.
Стана и си отиде.
Никога повече не видя София.
Аз не убих София.
Ти води борба с борда за контрол над компанията...
и накрая Томас Тип, приятелят на баща ти...
човекът, чиято работа ти спаси...
успя да върне компанията в твой контрол.
Томи.
Но тогава...
някой умря.
Копнееше за София.
Изолира се от света в продължение на месеци.
Беше сам.
Не можеше да издържаш болката повече, главоболията.
Ти едва функционираше.
Намерих те в Интернет.
Подписах договор с теб, и после--
Спомням си.
Някой умря.
Това бях аз.
И един ден в края на Декември...
ти ни се даде.
Ти сега си в преустановено състояние.
Твоят приятел, Брайън Шелби направи тридневен помен в стария ти дом.
Той беше истински приятел.
Липсваше им, Дейвид.
София беше тази, която никога не можа да се възстанови напълно.
Тя беше тази, която някакси те познаваше най-добре...
и както ти, така и тя, никога не забрави онази нощ...
в която истинската любов изглеждаше възможна.
Последствията, Дейвид.
Това са малките неща.
Малките неща.
Няма нищо по-голямо, нали?
Подсъзнанието ти, наистина, създаде проблеми.
Твоят сън се превърна в кошмар.
Проблемът беше отстранен.
Значи, всичко, което трябва да направя е да си представя нещо.
Например, ако искам...
МакКейб да се върне точно сега--
Чуй ме.
Тези хора са опасни.
В беда сме. Трябва да се махнем от този покрив веднага.
Сега сме на пауза...
и ти предстои да се завърнеш към своята Светла Мечта.
С всички подобрения...
няма да помниш нищо от това...
нито пък ще плащаш нещо за техническа поддръжка.
Сега е момента ти на избор.
Можеш да се завърнеш към своята Светла Мечта и да живееш прекрасен живот...
със София или която си пожелаеш...
или можеш да избереш светът там.
"Светът там."
И можете да ми върнете...
точно като кучето Бени?
Да.
Точно като кучето Бени.
Лицето и тялото ти могат да бъдат поправени сега, разбира се.
Но нещата са много различни сега...
и финансите ти няма да се задържат дълго.
Групата ти от наблюдатели те чака да избереш.
Няма гаранции...
но помни...
дори и в бъдещето...
сладкото не е така сладко...
без горчивото.
Как се събуждам?
Решението е твое.
И аз избрах този сценарий, нали?
Да, да се изправиш лице в лице с последния си останал страх от височини.
Дейвид, не го слушай.
Ти беше тук. Това са Седемте Джуджета. Всичко е нагласено!
Не можеш да му се довериш.
Не се притеснявай за него, Дейвид. Този човек е твое творение.
Природна даденост му е да се бори за съществуването си, но той не е реален.
Аз съм реален.
Имам две дъщери...
и ти го знаеш.
Как са техните имена?
Аз съм реален.
Това не може да е бъдещето!
Нали?
Сбогом.
Това беше едно брилянтно пътешествие на самосъбуждане.
И сега просто трябва да се запиташ--
Какво е щастието за теб, Дейвид?
Искам да живея истински живот.
Не искам да сънувам повече.
Някакви последни желания?
Нека те там горе прочетат мислите ми.
Желая ти всичко най-хубаво, Дейвид.
Погледни ни.
Аз съм замразен, а ти си мъртва.
И те обичам.
Проблем е.
Загубих те, когато се качих в онази кола.
Съжалявам.
Спомняш ли си какво ми каза веднъж?
Че всяка отминаваща минута...
е потенциален шанс да преобърнеш целия си живот.
Ще те намеря отново.
Ще те видя в друг живот...
когато и двамата сме котки.
Отпусни се, Дейвид.
Отвори очи.